Bl 1761, Jan. Febr. Mart. 
taft paftrykcs, torde det åfven bjelpa, i fynner- ■ 
het pä ftällen, dar myckenhet af myror finnes , i 
bviika garna vilja på tråden , och dä beqvåmli- ^ 
gen kunna fkygga famt bevara fig under nåfvern; j 
men foimedeUt tjärans päftrykande, fvårare kun- ^ 
na korn ma up och fororfaka den fkada, fom de i 1 
^llmlnhec tilfoga tråden. 
Angående nafverens omrullande ifrån roten 
pp til halfva yrnpeqviften, få torde, om ympe- \ 
ftammcn år något ftor, vara mitidre nödigt, atom- \ 
rulla hela ftammen, utan endaft vid och omkring ] 
fjelfva ympen , hålft om nätvern någon tid \ 
bliiver fittande pä ftammen, vilja både myror i 
Qch mc^ffa dar fiimla fig, bagge trådens fiender. i 
A t Lupiner ftola fordrifva Mullvadar, harvål i 
en och annan af de åldre Audorer fkritvitj men | 
måuge lärde ån i dag paflå, at Mullvadar aldrig ' 
fkola rora någre Vegetabilier, utan endait letvaat I 
mafkar ned i jorden, dem de otta foriolja up til : 
jordbrynet, där de upkalla fina hogar^ Det for- ; 
tjenar, at vidare förlöka deffa Lupiners plan- , 
tcrande, (amt hvilke; flag finnes vara det båfta, ; 
hälft man a priori icke tyckes hafva orfak, attii- \ 
fkrifva dem den verkan ; ty de blå och månnifko- 
färgade hatva mgcn lukt, men de gula lukta gan- ' 
fka angenämt, och torde fäledes ej vara få obehage» ' 
lige för defle underjordifke rof-d jur. Men jag har \ 
funnit, at Coriandcr, hvars ftjälk, blad och fro , 
dä de ännu äro gröne , lukta illa, juft fom vågg- ! 
](Sfs, är dem ganfka vidrig, därfore har jag lätit ! 
utUänka några fron här och där i qvarteren, och , 
därigenom blifvic Mullvaden' qvitt. Det (amma har \ 
Herr Ryttmallarcn Ramel, i trägården pä des Sä- 
tesgård Vidarpj läui forfoka , hvarjgcnom defi'^ ; 
djur! 
i 
I 
