loi 1761. Åpr. Maj. Jun. 
dårvid ftadtiar, cch defla droppar ater fryfa, fo?- 
brfaka hvarjehanda fma blad och kiioppar. f.Fig, 
24-}4&:c ) DelFa vatcu-droppar kunna draga ^{ig in 
uti vinkeln 1 mellan de ofmålte llörre grenarnc 
cch dar ucfpånnas, fäfom fmä tunna treangulera 
vattu- hinnor, igenom h vilkas årerfryfning nya 
figurer, och hvarjehanda fma blad och fex-hor- 
iiingar upkomma pä figuren. ffeFig. jfj^öoch 
ioljande.J Dyhka figurer med fma fex-hornin* 
gar finner jag hos andra atritadc til en förun- 
drans-vård regularitet. (fi) Jag har ganfka fål- 
lan funnit dem fa regulera , utan vanligen ofull- 
komlige, och med differcnta ilags grenar (Fig^ 
43.44.^ Men jag nekar doclv icke , at ju den- 
na förändring kan (tundom vara mera reguler oeh 
likformig, hålflnården icke har gatt vidare, ån 
til de finalle grenarne. Pä en myckenhet figurer 
vifar fig midt uti en liten^éx-hornlng, dä de of* 
rigc grenarne til en d^lannu åro bladaktigc, och 
litet fmålte : denna lilla fex-horningcn lårer for* 
modeligen af de finare grenarnc, hvilka vid cen- 
tro altid åro mycket fvaga, genom fmaltning up- 
komma. zy). Man fer, huru efter den- 
na cankan oräkneliga figurer kunna upkomma^ 
mer eller mindre {kiide, alt efter fom fmältningen 
ilarkare angripit och forftort den forfta fkapna- 
écUi Man fkulle därefter kunna rangera dejja p<ru- 
rer; men lom dårvid mycken itnagination och 
gifsning Ikulle inbi-anda lig, år båil at d.irmed 
dröja, til des man pä hvar och en transmuratioa 
■fatt tydcliga Ron och obfervationer. I allmän- 
het häller jag denna figurernas förvandling for 
rikrif^. 
(ui?)Vid. Philof. 1 raufaä, 17)6. pa^ ^44. 
