xj6i. Apr. Maj\ Jun. 151 
tvarc 5 och et fken omgaf Venus , famt vifade 
hennes runda figur helt kiart. 
tim.niin.fec. 
Kl. p. 28,P blef Mag, Bergmän Varfe^at Ve- 
nus tangerade Solen inuti, eiier at brädden fvart- 
nade och brafl til horn. 
Under det Venus holt pa at flc rida u tur Solen^ 
Tyntes i forftone hela den utkouina delen omgif- 
venmed et fmalt och fvagt (ken: fedan {Iräcktes 
det ej längre ån et ftycke på Venus^ når den ute- 
varande delen blifvit okad. Sårflcildé öbfcrva- 
torer fågo vidden af Ikénet olika ftor. innail 
Venus hunnit halt utj hvilket af H, Stromeä 
tycktes (kekl. 9 1, 1 1 fec, fyntes Söleiis horn 
fljuta fig utom Solens cirkel och omfatta Venus 
lika fåfomi^id ingången: f jclfVa fpitfarr.e af So- 
lens horn vifadcsaltid for mycket trubbige emot 
Veneris lilla difc, öch når hon (kulle fläppa So- 
leti, tyckte H. MALLEt, at hon hängde vid Sa^ 
len for mycket emot fin runda figurs men blef pä 
flutet varfe, at Veneris runda kant andades til en 
angulår figur fFig, fom i början var trubbiga 
och fedan mer och mer fpitfades. 
Kl. 9i 4<5| 23 tyckes denne ängel vara (lorre 
åli en råt. 
[i Kl. p, 45, 2p var angelen helt fpitfig,fafom en 
vårjc-udd, och flåppte Solen i et ognablcck. Hé 
Melander hade famma moment, och Magiftö 
Bergman en fccund fenare. 
Säfom åtfkilligas påftående, ät hafvä fett én 
Måne vid Venus, gor det famma ganfka troligt, lu 
voro de obferverande betänkte^ at fe efter, om ej 
til åfventyrs denne JkuUe ock komma igenom So- 
v L kn^ 
