172 1761. Jul. Aug. Sept, 
At Keplers uträkningar, ehuru då for ti- 
den de båfta, dock flogo mycket fclr, hvad Ve- 
nus angår , kan nogiamt Hutas dåraf , at de ej 
gåfvo någon förhoppning at fe henne i Solen, 
ar 163P, dä hon likvål verkeligen kom dit» Det- 
ta tel i uträkningen hade få, når forvållit, at in- 
gen Allronom den gången uppafTat henne. Al- 
le andre forfummade det fkamligen > men en ung 
och qvick Angeifl: Aftronomus, vid namn Hor- 
Rox, hade af Landseergii eijeft odugeliga Ta* 
fioi fatt anledning at fe dårefier. Han och en dcfs 
van, Crabtree, voro de ende, fom f okte och 
hade det nöjet at finna Venus i Solen, den 4 
Dec. om aftonen, år 1639. De gjorde ockfägo- 
da Obfervationer , fom de i haft kunde, ty So- 
len gick ned, en half Tmia efter Planetens in- 
träde. Sedan den tiden, har Venus ej varit i So- 
len, forrån i år, då Phsenomenets märkvärdig- 
het och rarhet tillkyndat Venus den flitigafte up- 
vaktningoch all uptånkelig upmårkfamhct af alle 
Stiernkikarc. 
Märkvärdigheten grundar fig på den nytta 
och uplyfning, f^m Vctenfkapcrne förvänta af 
de vid rådane tilfållen anftälda Obfervationer. 
Kepler , HoRRox och deras famtidingar lyf- 
tade cgcnteligen pä intet annat, än at därigenom 
fa viffare kunfkap om Veneris rorelfer, och kun- 
na nogare uträkna defs ftålle på himmelen, til 
hvad tid fom äftundades. Det år ock vifst, at 
på Mercurius och Venus aldrig kunna göras til 
det ändamålet tjenligare Obfervntioner , än uti 
deras nedre Conjunétioner med Solen , hälft dä 
dc fynas i Ijelfva Solen* Jgenom de Obfervatio- 
ner, 
