I7<^r. Jul. Aug. SepU 191 
Vid denna plantering märkes, at jii närma- 
re man fångar Fifken in til defs lektid, defs fnara^ 
re faller han råmmen uti planter-fumpcn , f ä ac 
man bor vara angelägen, at taga den tifk til 
plantering, fom fångas dä han juft börjar at leka. 
Mörten kan ganfka fnåk formås at fålla råmmen, 
når man (kråmer honom , fedan han en liten Hund 
varit oroad, och lika fä med Braxen> men Ab- 
borren har fvårare vid, at blitva fin ram qvitt, 
om han fångas for lektiden, emedan, fom redan 
år anmirkt, defs räm-hinna år ftark , och defs 
ram (kal pä en gång utlöpa : dock när varma da- 
gar infalla, går det fnart nog tor fig, och i den 
håndelfcn han blir långfam, il låter man lyfta 
Sumpen närmare up i vattnet, at han blir grun- 
dare, eller lägger man mera granris i honom, at 
rummet blir mindre; men alt detta kan man un- 
vika, om man allenaft planterar de Abborrar ^ 
fom åro i begrep at leka^ 
Jag har märkt på den Fifk , fom i Sumpar- 
|ie i Stpckhplm Vårtiden inneflute^ och nyttjas til 
fpis, huruledes AblDorrarne ända til fyra veckor 
eller mera, hafva rånimen qvar, fcdan de andra 
i Sjoarne fläpt fin räm^ hvartil ingen annan prfak 
kan vara, ån at defle Abborrar %i'o fångade for Icr 
ketiden, at de varit inneflutne i täkta Sumpar ; 
at de vid ankomilen til Stockholm (läpps i 
Jikadane fumpar, fom åfven åro fånkte i det 
kalla ftrom-vattnet , och at florre delen af dcfTé 
Sumpar, fåfom yid Södra fifkarc - gången , flå 
uti fkugga , hvilka fångjclfe-rurp åro orfaken, at 
Abborrarne ej kunna därflädcs fälla råmmen pä 
rått^ tiden, ^ ( 
N f Viä 
