2o4 17^1. Jul. Aug. Sept. 
tilga, och faleJes tviflar icke^ at ju mångaftådes 
utom Als Socken fadan lerig pina-mo ar, tjen- 
lig til tegelberedning. Hon täcker mäd bärg- 
hållar, hvartore hon ock bår namn af bårg-icra, 
år ganfka hård och kärt i fammanhanget j famt 
fegnar torft under åkningen. 
Allmogen i några Socknar inom Veftcrås och 
Kopparbårgs-Låner, flår ock tegel utan lador och 
ftora ugnar. At det fnarc faller fonder i fria luf. 
ten må tilfkrlfvhS dels hvit-eller bjork-lerans na- 
tur, dels for fin fandblanning , och dels for los 
bränning» Sandens grof het och råtta mycken^ 
het gor dock det målta hår, fåfom formodcligen 
i den forr befkrefne blrg-leran» Om hvit-lerans 
riårmafteflågtinge Vefan eller gås-leran får tjenhg 
blanning af fand , blir hon fullt god til Tegel , 
bvilket iag fluterdåraf, at hon hållit det protVet 
med bokad flagg > men hyfer hon for mycken fin 
fand, dä hon kallas mjålga i denna orten, vet 
jag ingen rad, dock kunna forfok ofelbart utro- 
najhvad Naturens HErre åmnat denna blanningen 
til, fom vi fkatte for nog onyttig i var hushåll- 
Om pa fina fl:ållen i Upland finnes fådan lera, 
fom utan inblanning af kalkjord, fåfom den be- 
kanta Upfala-leran år, bränner fig hvit-gul i el- 
den, fä år underligt, at vi fakne Klinkcrt af e- 
gen tilverkning. Härvid faller mig in at gifla , 
det bränning med Torf eller Stenkol, hvilke fill- 
nämde läggas hvarftals med Teglet, torde gora 
fafl:are flcn , fall: vi tilfkrifye i allmänhet den e- 
genlkapen åi ler-arterne« Atminllone (lär det fafl:, 
at rok ( Phlogillon ) indritvcn i et bråndt Tegel , 
