tfSi. JuL Åug. Sépti iij 
Ht fig och varit jåmne, fom pä et rappadt ftenhus,iå 
ac ingen flagg varit fynlig. Efter underråttelfer^ 
fom jag federmera hårom ifrån orten fatt, fkola 
I dc federmera, alt eher fom murbruket hunnit ut- 
torka, anfenligen och få mycket hafva hårdnat^ 
at nu mera ej Ikal vara någon fara for deras infal- 
lande genom någon ftot eller annan åkommaj foni 
cj år deflo våldfamare. 
Jag vil åniiu hårom hafva den åran at tillägga 
oljande anmärkningar : 
l:o. Af hvad i det foregående om ingjutningar 
af rånnkalkmed fmå-fteh i gamla murar är änfordt, 
kan flutas, at murbruk med tiden alt mer och mer 
binder fig och hårdnar: om detta ftår faft, bor 
man icke tvifla om beftåndighcten af flagg-hus ^ 
fom ju åldrCj målte blifva defl:o fafl:arc och be* 
ftåndigare. 
Jag tror likväl härvid vara nödigt at i aktta- 
ga, at fedan fl:6pningeaår börjad, bor därmed la 
ikyndefamt fortfaras, fom fbe kan. En eller tvä 
dagars uppehåll kari ej gora mgöt til fakenj rneii 
dröjer man långre, få fynes vara fara, at mur- 
bruket i den förut gjorde flopningen, fom blifvic 
half-tort, genom arbetningen med fpetten ifden 
påtoljandfi kan Icomma at rubbas och mjöla fig, 
famt fåledes förlora fin bindande kraft och ftyrka^ 
Dårfore dä rågnvåder trenne dagar gjorde uppe- 
håll i mitt forfok , låt jag, at fä en båttre före- 
ning, gjuta vatten pä den förra fljopningen, och 
dårpä bära murbruk, hvars blanning med flag- 
gen flcedde forfta varfvet varfamare, ån eljefl. 
Skulle äter med byggnaden ej mera häfta, anat 
én del af våggarne finge en eller annan veckas 
P torka 
