i 7(^1 ♦ Jul. Aug. Sept. 237 
och ang. Södra Halland har ofverflod af rinnande 
vatn, dårfore kunde Beteshagar beqvåmligen vid 
Byarne anläggas och iamfäk nyttjas , f eller 6 
til exempel vid h varje By. Nyttan vore ovär- 
derlig. 
Ängar vid ä bräddar belågne, befvåras in p5 
Sommaren af långfama vår-floder> men flodan- 
de hoft-vatten gora ftorfta fordårf pä åker och ang: 
pä akcr-jorden utlutes dåraf kraken, och pä ängs- 
marken befrämjas måfs-växten. Svårigheter, fom 
enda (t igenom goda diken kunna forekommas» 
Kärr och Måfsar anfes merendels fäfom fyn- 
da-ftraff, och bjuder fållan någon til at med 
dikning och aflopps-utrymmen gora dem frukt- 
bara, oanfedt dc kunna hafva riktigt utfall, få 
ät någon kåftfara anläggning med vatnets utraal- 
ning af väderquarnar här ej behofdcs. Menhvad 
vii man vänta af oförmögne Bönder, fom hvarkcn 
hafva upmuntran eller anvisning ? 
Jag har ej märkt åkrar och Sngar vara be- 
kajade med några for Kreaturen {kadeliga orter, 
utom Ståkran, Phellandrium aquat, Thlafft arvenfe 
och Euphorbia Heliofcopia halva äfvenfin olägenhet. 
Nyttigt kunde vara at hindra, det ej mycket al 
gittigaortcr, fåfom bolm ort och CynogblJum^vnh.' 
te fa våxa vid Byarne, hvilka aldrig utan (kå- 
da kunna åtas af Bo{kapen, 
Gråsväxten år väl ganfka olika; men få ar 
likväl betet i allmänhet fraått, tort och ftråfvigt. 
På flera (Ullen är ängen få eländig, at knapt häm- 
tas et lafs hö af hela Tunnlandet. Ljungen år 
Bondens tilflygt. Ofta fåtter han eld pa hela 
Itora Ljungmarken, och fläpper fedan Fåren dit 
0^4 året 
