i76l^ 0£t. Nov. Decemb. 3x7 
tighet ifrån defs fyflvon , fom våxa nedre pa jor- 
den j <å at man tydeiigen åfven håraf finner, hu- 
ru Itåller och jordarten förändrar våxterne til 
fin (torlek 5 lynne och andra cgenfkapcr, ar for- 
tiga aifkillipa andra fiutfatfer, lom kunna dragas 
af denna karta Anmärkning. 
VI. Ehuru följande fatt ac fårdrifva Mull- 
vadar utur Trägårdar , hvilket Kyrkoherden 
Herr H. HederstroM ingifvic, ej lårer vara 
foruc aldelcs obekant 3 tror dock Kongl. Acade- 
mien, at dec förtjänar blifva allmännare. Man 
Hpgrafver cn grop midc i Trägården , få ftor, 
.at en Tunna däruti kan nedfåttas. Tunnan bor 
vara. tom, och hafva allenaft en botten, hvarpa 
föres et hal, få flört, at en i\mg gar därigenom, 
lon fåttes i gropen, med bottenlåfa andan ne- 
derät, och kringlågges med jord, fom val til- 
trampas. Genom den ofra bottnen intrades en 
ftång, fom nedllotcs i jorden, PS ofre andan af 
ftången fåttes en V åder- Snor ra eller Skramla. 
Så ofta det bllfer, och Snorran går, fororfakas 
cn dallring i ftången, fom m,eddclar den med et 
dån i den torna tunnan , och tunnan St marken 
rundt omkring til anfenlig vidd. Nu fom Mull- 
vaden år et fomnaktigt djur, och vil garna haf^ 
va ro imellan mat-llunderne , men hår finner 
ingen hvarken natt eller dag, fä flyr han ifrån 
ct få oroligt ftållc. Atminllone förf åk rar Herr 
Kyrkoherden, at fcdan han förgåfves forfokt al« 
la andra medel at förgöra eller förjaga denne al- 
la Plantagcrs affagde fiende, har detta enda få 
hulpit, at han fedan år ijfy ej funnit någon i 
fin Trägård. Någre defs vånner hafva ock med 
lika framgång forfokt detta sncdel. 
y FÖR. 
