Formnla Polynomiorum. 
2 8 5 
• ft Ittje ^wtd Cif hm^ Orbcueii din %ølQ^n, ^t^ori b, c...[{/] fc^ttcø^ 
tiuiae mv^ fom man ^sL ^otcittferne af a ere paa lige niangfolDige 
fOJaaDec combincvet mcb b 09 .t^eii^gSotentfer, fom t)e fibfle meb f)tne. 
^ Sette gtælt)er af en^i>er af De jimple ^actorer ii&i a »i^ b »i^>i- [v], (gtt^ 
^i^^er af t)cm er paa famme ?ø?aat)e fom S}]el)factor for§unt)en- mefc be 
øt^rige* ©er famme fint^ec, ©teD tit)i t)en |ele Soefficienteraes Summe af 
®an fan i gøfge af ben forrige %omd føivf! ub^iffe be Sfaffcr, fom 
cre cljaracterifcrebe t>eb ^^oteiufcr af a» ^crubi faacé aHe be Sele, ^y)ori 
a og bene ^oumfct ere fammen meb bc fefgenbe b, c... og bere6 ^oteirtRr* 
/©aae6 nu frem til be t>eb b og bet6 ^otcnffee i^aracreriferebe Sfaffer, fa<i 
i fcmmec man ti! be ©cle, ^\jorubi b og beng $)otenffer ere inbe|ofbne meb be 
paa b følgenbe gactorer^ men §^otubi iffe mere fr'nbes a» 2)erpaa føfgec 
be oeb c og bet6 5)ctcmrer c^araceeriferebe €faffer» SDijTe ^atøe fun meb jl.^. 
ie føfgcnbe gactcrer, men ei a eHcr b* 5^aa Uge SRaabe gaaer man frem, 
|\)ort?eb ^n&^jec af be følgenbe €(a{[er 6Ii\)et minbre i *§enfeenbe x\i 3(ntaliet af 
SDelcnc«, 
SRaat ben førpe £raffe/ |\)ié (S|aracferi(}if et ei! Umn nWifUt, 
faa ^ar man (Irajc ben anbcn, c^atacteriferet meb b. S)er fcsJteø ijieben for 
a/ b, og for b, c, 03 faa t)iDere for m^m%Mot beii6 paaføfgentje fa^i^ 
^ibl be ere ber» 
§. 2^; 
^•øfge 2* S^aar a>^bHhc>-t* er et Sn^i^snomium^ faa gber Socs 
tnefcn ubi 24 alle bc S)e!e, fom inbe^o!be6 tibi (aHhb'i<'^^[v])'^* SDer^ 
iblanbt gt^eø ingen af be paa [v] føtgenbe gaccorer. 9Ken ba fati tages [v] 
faa langt man Di( fra ben førfie i bet oprinbeJige ^oh;iiomiiinu ®eraf ^a? 
tidige Sovene for en ^n^tjer €laffe in infinitum. 
D.o 2 2?, 
