3^8 
man awtac^c at Un mUl'u} v^iftie vccrc Ijcfunben paa bctte ©ret), tiaac in^ 
9cn frcmmcb ^(avfa^] &av>t>c f;aot 3"^flt)«^k.'lfe paa ComprttTct; imi^^crti^ cr &ct(c 
tct ©tct), fom CC ancvfceiiafl fra alt fvan-t ^ct-ii i ©fibct; ^af;t;(tcn cv iiebcit 
tuiDcr, t^cu ingen klanener ; ©firenci^ jl^arpc Sijfiuinn afitcr, fot 
23ant»ct6 ^ilflptclfc til Diocct, og fTefc ^larfaiier Qiøre, ot ^cr iPfe cr^ cKcc 
t>og fun en mccjet li^cn S)eel, ^a<jla(l i ten fi(]c i^nic ne&en uut>er, nifn paa 
^)i;tfen cv ^er ganjTPe noC xnv)ccl fmaat ^au, faafom Q3oItcr foc et 03 
a«l?ct^ 3^^»fc^'Pi^'^^ at bcsce ginfencttet o* f« v»; om hu l)eire fan ^a^e 
ttogen 3n^f^l)t)elfe, ter jecj lanfjt fra iffe 6cftemme, oq fi}neé uccflcn at tv)it>le 
terom* ^>oab ^larfag^ ter t»erfore fati ^ayc foranlebiqet tette 5ilf«lC>c, fan 
jeq iffe met) SJiø^eb angi^je; men bet er fun et npt 93e^iiø paa, ^\)or liticu 
SiUit) man fan fcette til cnfelte Dbftrtjationer met) Sompaffer, 03 met> ^uec 
tnegen goiflgtig^et) t>et bør Crugeø* 
tyjo. 10 og iK ete fun tocnbe cnfelte 06fert)ationer, tien ene om ^Uv^ 
genen, ten onten om Slftcnen, ta Cuften ben ^Dag \jar ift)n, fom ^in&rcbc 
nt tage ficce, ^^ovfor bc tjcl iffe funbe fpnberlig fomme unbcr betragtning. 
23egg€ angite iit^en ^v>it:-l for libcn ^Hé\)ileuing, Da man f;er jl^ulbe formoDc 
ben i bet minb|le tneaem 25 og 26"", §uonoeb cnbnu ben ?lnmc^rfning, at 
S?o. 10 cr taget agter paa ^>i)tten» 
jyio. 13* D&f^^^^^^tionerne falte ben 5)ag noget ujceijnt tnb6t)rbeé, men 
tn 6lc?fle og var ©øegang, faa ©fibet ^aDbe temmelig megen QSeioofgelfe; 
imiblertib ft)ne6 9)]ibbeltallet iffe upaffeligt for ^rebe og Ccengbe* 
SHo* 14 er, tigefcm t)cb bet forrige D^utumer^ D6fert)aiioner, inb6^tiJ 
^e6 forjfieHige formebelfl @fi6ets 55ev(?gelfe, ba ber, tlPiønt f^ilie 93cir, wac 
enbnu ©øegang og ©ftbet rudebc enb^el; men feer man ttl S^f&olben af 
5)e!&øiben og Cceugben for bifi"^, og ten) for Tflo, 13, og gorjTPiclfen af te 
funbne SS^iemiøninger paa begge ©teber, nemlig 2° 30', fi)ne6 benne gor^ 
flid \jirfelig uoget meget; tuen om tette er nu geil i DOfercationerne, 03 
^loilfe af bijfe, enten te flørfle eller be mintfje, ^Ingivelfcr (TPuIbe boiifajleø^ 
for at faae et flørre eller minbre ^ibbeltal, eller og om Slarfagen taae i 
©fitet, tør jeg ligefaa libet 6ejlcmme, fom ^vilfen niflu tøt at aufee fom 
upjcm^jt 6ant§eten5 i§i ta maatte fotttbf«ttf$, at mn viipe tej^emi &vab 
