1784- (^om. Febr, Mart, 9 
lationer bidraga til bibehållande och okande 
af luftens condenfationer. Men emedan 'luf- 
ten, fäfom en fiuid materia , hvilken tillika 
graviterar emot jorden, mäiie altid hafv^a ea 
benägenhet at komma uti jåmvigt, fä borde 
ockiå den , omkring delTa (lållen där förenåmde 
eruptioner ftedde, varande och condenferade 
luften, efter alla derifrån divergerande direäio- 
ner och våderlirek, trånga lig in och blan- 
das med den pä iidorna förut varande tunna- 
re luften och pa lika fått fortfara til llorre 
och ftorre aflländ, ifrån den concentration, 
fom den hade utöfver och omkring de iiai- 
len, där jordbåfningarne voro. Luften borde 
fåledes ifrän detta itålle fåttas uti rorelfe, un- 
gefärligen efter direftioncr af radier uti cir- 
klar, hvilkas medelpunkt var pä och öfver 
de Italien, där eruptionerna fkedde, och vin- 
darne derfore propageras rundt omkring efter 
deffe radier, ifrån famma ftällen. Här i Sve- 
rige, borde fäledes under fiftlidne vår och 
fommar, i anfeende til jordbäfningarne pä de 
omnåmda ftällen , funnan-väder blifva den 
mfiit radande vinden. Samma väderftrek bor- 
de ock vara rådande i ofre delen af Italien 
och öfver hela TyiWand, likväl få, at det 
ledde fig litet i ofter, i de veftra tyfka pro- 
vincerne. I nedra delen af Spanien och Por- 
tugal], borde den rådande vinden, af famma 
orfak, hafva varit öftlig? i öfra delen af Spa- 
nien, i Frankrike och England fudoltlig ; i Tur- 
kiet veftiig, i Tripolis nordlig, och fä vida- 
re. Fårfarenheten vifade ock förliden fom- 
mar det fom nu är fagt, at den rådande vin- 
den i Sverige var fydlig, alt fedan luften ge- 
' A 5 nom 
