14 1784. ffiVL Febr. AJart 
är 1779, clå ganO^a litet fnö foli i Sverige och 
norr ut, hvarjåmte \ intern var ovanligt blid, 
men deremot föli den vintern gandui mycket 
fno i de iodra delarne ai Europa, laiom i 
europeiflia Turkiet, Italien, Spnnien m. m. For- 
lidet är återigen, eller vintern år 17S3, folL 
ovanligt mycket fnö med lirång k(7id i Norr- 
land , Lappmarken o. f. v. i an leende hvartil 
vi hade en ISnglam, kall och torr \år, mtcd 
de omnåmde nordliga vindarne. Delie nord- 
lii:e vindar fililidne vår, hvilka fororfakades 
geriom den långvariga fnö och is-fmåitningen 
i Lappmarkerne, Eottnii]<a viken m. m. voro 
under ht pålläende, itarkare i dciTe norra de- 
lar af Europa, fom hade dem ur férila hand, 
ån de förut omtalte funnan-\ indsrne, hvilka 
upkommo af eruptionerna vid jordbufningarne, 
och borde altfS törtaga verkningarne af cielTe 
fednare, hvilke redan haft en läng våg at 
paffera, innan de hunno hitkomma, och lale- 
des göra dem hos ofs mindre märklige ; hvar- 
igenom funnan-vådret , lorn hårrörde af jord- 
båi:ningan;e , icke för hos ois kunde blifva 
märkligt och rådande, ån inemot den tid, då de 
nordlige vindarne, fom härrörde af törenåm- 
de fmåltningar, uphörde. DelTe nu omtalte 
nordan och funnan- vindarne, livilke på det 
förklarade fåttet fåiedes borde vara värkande 
emot hvarandra, bor le ocklä under hela den 
tiden, foia de famrållt agerade , accumulera 
luften mer och mer, få mycket fom de late- 
ralc mortryckningarnc kunde medgifva , egent- 
ligen öfvcr hela it.-ihcn, Tydxiand och Sverige, 
men .tillika derigenom åfven p3 lidorna ål 
orter och vefter, fåfoin i Polen och Frank- 
rike 
