i?84- <^^^^- P^^^' Mart 17 
kunna dragas ifrån A genom den med vap« 
orer upfylde luften, och de andra A C, A D 
mindre och mindre ju ftörre vinklarne äro, 
fom deffa linier A C, A D göra med horizon- 
ten, Derföre fkoia folftrålarne vid Solens up 
och nedgång hafva länglia vägen at paffera 
genom denne med vaporer upfyllde luften, 
och derföre dä biifva fom mäft hindrade och 
interciperade. Ju högre Solen kommer feder- 
mera åfvan för horizonten, ju kortare fkail 
ockfä denne våg bUfva^ och folröken tyc- 
kas aftaga. Refraftion fkall ånnu vidare oka 
denna fkiinad imellan foirökens Ityrka vid So- 
lens up och nedgång och dä hon år högre 
öfver horizonten, emedan den (liall göra vå- 
gen fom folftrålarne igenomgå , längre och 
längre, ju närmare Solen kommer til horizon- 
ten. Af denna expiication följer ockfå det, 
fom förfarenheten gifver tilkänna och intygade 
äfven (ifllidet år, at foiröken förfvinner då 
rågn ändtligen kommer. De i luften varande 
vaporerne coaguleras dä til moln och drop- 
par, fom gifva rågn, h varigenom luften blir 
ifrån dem rånfad och befriad och Sterftäller 
Solens vanliga flien» Jag var vid Såtra brunn 
förliden fommar, under det den ftarkafte vär- 
men och foh^ökea började med någon varack*- 
tighet Man fick där dä och dä nägra rägn« 
fl<urar med åfla, och det fyntes ftrax liten 
mon pä foirökens minfkning. En gäng fick 
man litet ymnigare rågn, fom varade nåftan 
hela dagen, ehuru det icke var ftridt och häf- 
tigt, då folröken äfven förfvann til måfta de-- 
len , men återkom fnart igen , emedan det råg- 
net icke gick längre ån deromkring , efter 
B hvil- 
