1784- c^^^^- Febr, Mart 27 
de briftande, långt begripligare än defia gifla- 
de orfaker, förklara aiia vid Vråkars upkaftan- 
de anmärkte phenomenen Detta år ock fä 
mycket mera fannolikt , fom motfatfen dåraf, 
jag menar ifens krympning af köld, nåftan 
ögonfkenligen förorfakar de vid tilftårpande 
vinter timande fprickor eller fåkalkde Vakarne. 
En gammal Eonde-regla, at ju ftarkare vintern 
år h v armed ifarne lågga lig, ju ftråfligare blif- 
va de, det ar, ju flera fprickor fä de pä lig, 
inftämmer härmed och vifar, at det fryfande 
vatnet endaft tager kölden gradvis til fig, fä 
at den förlta isftorpan har ailenaft frysnings- 
graden, tils hon af den kallare luftens impres- 
fion mera fammandrages och fåledes fpricker 
alt mer och mer. 
Jag tror mig likväl, rned deffa fä och 
ofullkomiliga obfervationer, icke fä aldeles haf- 
va uplyft detta i flera affeenden märkvärdiga 
åmne, at ju m_ycket dervid ännu äterllar, fom 
genom Rön och experim.enter närmare bör af- 
göras. Mig är nog, at därtil hafva gifvit an- 
ledning, men fer förut, at den fom häruti 
vil komma til vifshet, bör i) göra en accu- 
rat Charta öfver den trackt och de fjärdar, där 
Vråkar och Vakar pläga gå fram. 2) Mäta 
och rita up deras profiler, pa flera fläilen. 3) 
„ Anmärka vatnets ftigande och fallande, fävål 
i allmänhet 3 fom mera enfkildt under fjeifva 
fprickningen. 4) Efterfe, om Ifen på något 
liälie vid fprickandet höjer och fånker fig. 
5) Mäta ifens tjocklek vid fl;randerna och ute 
på rymden, famt öfver grund. 6) Underföka 
jordmånen uti ftrand^ma, fåväl de där Vrakar 
Ij^a invid 5 fom de tmot hvilka ifen llöder 
