1784- c^^^» Febr. Mart. 37 
vann krafterna, nien vintern efter yppade fig 
flere bulningar benet och låret upföre, hvar- 
af hon utmärglad dog. 
3). Pigan Sara, hade yid inkomften, vår- 
tiden 1783, åtfkilliga Venerifka får i anficktet 
pä armarne och låren, af hvilka en del voro 
luperficiella , men andra nog djupa. Hon bör- 
jade med några laxativer, et par bader och en 
diluerande Tifan, och tog dårpä ftrax opium, 
utan at hon förut tagit några mercurialier; 
hon fteg til 8 gran dagligen 5 men fom hon 
deraf ej allenaft fof hela dagarne,, utan åfven 
de fä ftunder hon kunde hållas vaken, klaga- 
de öfver en beftändig hufvudvärk med yra 
och darrning i kroppen , fom ej heller färdeles 
niinfkades, med det man något minfkade dofis 
af opium, fä vågade jag ej länge continuera 
med detta medel, oacktadt hon hade lifa fräa 
nattvårken och plågorna, famt fåren tycktes 
något förbättras. Qyickfilfret fom fedan i 
flera flags compofitioner nyttjades både in och 
utvårtes, medförde ej heller lyckligare verkan, 
utan hon underhålles nu , tillika med den förft- 
nåmde Söderftröm, ibland de ohjelplige uti 
Hofpitalet. 
Men jag drog en billig mifstanke at rum- 
men, fom vid Danviks Curhus ännu åro gan- 
£ka trånga, i anfcende til patienternas mycken- 
het, luften, fom fäledes är nog otjenlig och 
med mercurialifl<a ångor altid upfyld, patien- 
ternas ufliga och obotliga tilftänd, då detta 
medel blifvit nyttjadt, med flera orfaker , kun- 
nat göra deffa förfök mindre lyckliga. Jag 
beflöt derföre at uti mih privata pradik ån» 
C z nu 
