52 1784* Febj\ Mart. 
padda rått väl. Man bor lata iiptaga blom- 
morna när de -nyfs utfpruckit, ty da åro de 
mera vållucktande och ej fä ftora, at de hin- 
dra henne vid nedfvålgningen. Om man gif- 
ver henne torra blommorna, åro de m^era llråf- 
va at nedfvålja för henne, ehuru hon bjuder 
til med all flyrka at åfven fväija dem. Hon 
trifs ej i vatten, Jivilket jag otta med henne 
forfökt, då jag låtit flå en eller 2 tum vatn 
på et flått fat, och deruti lämnat henne: hon 
går dä genaft at föka brädden af fatet, och 
begifver fig gerna derutur, fedan hon efter 
behof litet druckit af vatnet. Vintertiden ar 
hennes gång fackta fkridande, och fannas ord- 
fpråket: Teiludine tardior ; vid en Ifarkare 
hus-varme tittar hon frayi ur fkalet, och fer 
omkring fig, fårdeles vid elds-ljus. Den be- 
römde Redi har obferverat, at Sköldpaddor 
fom viftas pä landet, härda längre ut, än de 
fom lefva i fött vatn. 
Fbrfok ?ned Zeolith eller Gåsjleu. 
Af 
CARL RINMAN, 
Aufcult. i Kung]. l]crgs-Colicgium. 
I. T Tndcr et kart villande uti 6jlcygo:hJand 
^ och Hallcjtad Bergslags liftlidne fom- 
mar, hade jag tilfålie at fom oftaft befe derva- 
rande Grufvor och trätfade i fynnerhet i varp- 
högarne vid en ödelagd järn-grufva, Sor-GruJ- 
van kallad, jämte ätrivilliij^e mindre allmänna 
Berg- 
