86 1784- c^^^^' F^^^^^ Mart. 
imdransvårdt at fe honom dyka, och efter några 
ögneblick upkomma flere hundrade famnar f ran 
famma flälle. Man fer honom llundom på grunda- 
re vatnjik en fl^ymtjdåra detnpmärkfamaAeoga. 
Ha f 'Skälarne ^ tyckas mera ålfka ifen ån Vika* 
ren; ty om vären, ehuru Skärgården öfverflodar 
af ftrömming, bUr ingen Hafs-Jkdi fynlig. Den- 
ne arten uppehåller fig då högt up i Bothnifta 
Hafvet, af h vilken omfländighet, Rodloga, Svaru 
ioga^ Kudoxa och Simdjkärs Inbyggare, lydande 
til Stockholms Lån, veta draga anfenlig nytta. De 
taga då flera månaders mat-förråd om bord pä li- 
na fmå opna Kajut-båtar, och fegia up emot och 
imellan hafs-ifens flingor. Så fnart de möta ett 
is-berg, vaja de det i början, men fegia fedaa 
fatt det famma; taga fåfte pä defs läfida och lata 
fjg fä föras af berget, fom ofta kan ega en half 
mils längd, famt lo til 12 alnars högd öfver vattu- 
brynet. Sädane berg beflå af ftörre och mindre 
på h varandra vakade is-ftycken, hvilka följackt- 
ligen, vid fammanfrysningen, gifvit anledning 
til mSnga toma mellan-rum eller hålor. Uti deffa 
göm.or finna fig Hafs-fkähim^ få val, at de fof 
låta fi-g dödas med klubbor, ån de öfver^irva fi- 
na tilhäll. Äfvannåmde byars invånare åro de 
ende, fom kunna kallas råtte Skål-n\yttar. Man 
fkulle kunna gifva dem namn at Svcnflua Grön- 
ländare. De bo pä nakna klippor i hafvet, de haf- 
va hvarken fl^og eller åker, föga ang och n^figra fä 
enebun<ar. De köpa vedbrand och timmer. Dä 
hufen föråldras, göra de kol af öfverlefvorna, 
dem de, enligt egen utfago, töryttra med ladan 
fördel, at de nallan dermcd förlkatYa lig nya bygg- 
nings-ämncn. I itållet för halm nyttja de vid ut- 
fodringen af lit ringa hö; ren-mäffa ät fina fä 
