98 1784- ^2^^^' 
deremot okcs mägtighcten, men malmen fpri- 
des och mittlarne intaga ftörre rum, hvilket 
ofta befvårar brytningen. 
Märkligt år, at i Hårjedals och Jemtlands 
fjåll- trakt har bergvåxten och gångarne, hvil- 
ka altid följas, et fvåfvande och flackt lägej fä 
förhåller lig ock både vid Röras och de flälta 
Norfka Fjåll-grufvor. 
Jag har fåfängt fökt nägon fyftematifk -ord- 
ning uti deffe bergarters ftrykning och ftup- 
ningar: de tyckas måfl altid hafva lammanhang 
med omgifvande dälder och vattudrag, h varat 
en del torde tilkommit igenom bergens fatt- 
ningar och fjunkning, men andre deremot ge- 
nom utfkårningar och väldfamma floder. 
Således har jag funnit Tenans vattudrag 
hafva omgifvande hällar å fodra och norra fi- 
dorna flående på boril, men fcdan Ljusnan 
träffats, ftår väl fodra berget pä borft, men de 
norra falla under dalen. 
Mittan har å ömfe fidor pä borft ftäende 
berg. 
Ljungnans bägge fidor falla emot hvarandra 
under dalen, likaledes förhåller lig ock med 
Ottfjö, Omfjö och Sellfjö vattudraget. 
Hånds- och Are- famt Undersåkers Alfvens 
ftrander vifa ej heller H^ifringen pä borit, utan 
faller den från bägge fidor under dalen, men 
omkring Kalls vattnet ftär bergväxten bäde 
vid norra och fodra ftranden på ända. 
Gerna hade jag velat anfe hela fjällhögden 
för bellående af horifontella hvarf, och tro at 
de 
tighet, iiifi-ej^ne mittlar och malmens fpridande un- 
der dalen blitVit lorlVagad efter famma regel, dock 
kan jag ej- detta for fåkert utgifva. 
