100 1784- ^P^'- ^^y. 
bergen nog befynnerlige och fvåre at förklara: 
de träffas pä flera ftåiien, men af dem vill jag 
här något befkrifva Liinddorren^ h vilken jag 
håndelfe-vis fått, mer ån jag i början äftun- 
dade, betrakta. 
Detta Skal ligger pä gränfen imellan Jemt- 
land och Hårjedalarne, och beftår af en i nord- 
v^ft och fydoft ftrykande gata, fom emot fö- 
der framftiger mot Storfjon i Hårjedalarne, 
hvilken ej med den af famma namn i Jemt- 
land mä förblandas. 
. Längden är 2 mil, och bredden har jag af- 
mätt til 1500 alnar. 
Bergarterne beftä af en hvit fin klufven 
qvartsblandad fet glimmer, ftrykande vid pafs 
i ofter och vefter, med flackt fallande mot föder. 
Detta oaktadt äro väggarne ä ömfe fidor 
lodräte, utom mot Hårjedals lidan, hvareft de 
undergädt någon mer'förftöring, fa at man, faft 
med möda, kan framleta fig våg dit up. Hög- 
den af deffe vaggar torde gifsningsvis kunna 
antagas til 2 a 300 famnar. 
Gatan går näftan ända rätt fram, men enär 
nägre fmä krökningar, fållan öfver 4 a 8 gra- 
der frän direélions-linien, förekommit, har 
altid den ena våggen fvarat mot den andra, fä 
at Skalet behäUit lin fulla bredd. 
Öftra våggen fortfåtter fm fjållftrykning öf- 
ver Ana högar ät Oviken, och denne trakt har 
jag ej egt tilfälle at befara; men veftra våggen 
år allena I mil bred, och flutar fig dar mot et 
annat Skal, parallelt och lika långt med det fö- 
regående, Storä-fkalct kalladt, Ibm älven ned- 
ftryker til Storfjon; både arter, n%ifring, bredd 
och ofriga befkaffcnheten äro aldeles lika med 
Lund- 
