144 1784- A^^^' (^'™' 
ken fom fedan ovarfamt ingar crenom denna 
dorr 5 han afftryker altid ncigot på fma klåder, 
hvarmed han fedan kan fmitta andra. Men 
fjelfva luften i den fjukas rum år ingalunda 
fmittande, ej heller tranfpirationen, andedråg- 
ten och de ångor fom från honom afflyta, pä 
ftörre eller mindre atTtänd , endaft vidröran- 
det undvikes , hvarpä jag har mångfaldiga be- 
vis. Då barn/ fom for koppor flyttat bort, 
fkoia hemkallas, böra rummen förut vara väl 
/kurade, vädrade ochfåjade; alla meubler tvät- 
tade, pifkade och vädrade, och fångkläderna i 
fynnerhet med noggranhet frän all fmitta be- 
friade. Jag påm.inner mig nu ett hederligt hus, 
där barnen bortflyttades, för det at ett af de- 
ras fyfkon hade lått koppor. Innan de hem- 
kaliades, blef all vanlig föriigtighet i akttngen, 
för at bevara dem från fmitta. Icke defs min- 
dre ljuknade ett af dem efter 14 dygn, och nck 
kopporna. Man kunde i början ej utgrunda 
huru det tilgätt; men man kallade fedan ftui- 
den på en ferviette, fom under förra koppe- 
Ijukdomen varit i bruk inne i fjuk -rummxt , 
och dä blifvit undflucken at han ej fått palTcra 
tVutten, och fom af en håndclfe nu framikom- 
mit. Jag vet med vifshet, at ett bref intörde 
kopporna i ett hus, där ett enda barn var, fom 
ej haft koppor. Fadren hade en angelägenlict 
at afgöra med en af lina vänner, hvars barn 
lägo i kopporna. Han fl\ref honom dertöre 
til, och bad honom ikriftcligen fvara. Sedan 
faclren läll detta fvar, lade han brefvet pä bor- 
det, hvilket hans lilla dotter tog och lekte 
med. Pa 6:te dygnet dercfter fjuknade hon 
och fick kopporna. Man fiidc mig fedan, at 
detta 
