i6o 1784. Jpr, Maj. ^iin. 
fordrar väl ingen djup kunH^ap uti calculen, 
men är fom oftaft rått befv årlig, hvarfore jag 
här upgifver en method at finna variationen ^ 
curvaturens radius och af curvaturen, med en 
anfenlig minfkning af befvåfet, h vilken inga- 
lunda grundar fig pä högre principer ån cen 
vanliga. 
Det år bekant, at om Tangenten for^ vin- 
kelen BCD kallas få exprimerar cequatlonen 
dy zz tdx genereit relationen imellan coordi- 
naternas fluxioner af en kroklinie. 
Och om Secanten for vinkelen BCD kal- 
las X och Cofecans fä exprim^eras relationen 
im.ellan bogens och abfciffans fluxioner, genom 
dz -zz fdxj och imellan bogens och ordinatans 
genom dz ~ vdy.. 
Om famma denomination behälles, få, emedan 
yi^t^ : t : : CD(R) : DF, blifver DF = 
- ■ hvars fluxion, när R anfes conftant, 
1 3 ~ — dx, hvaraf R = — 
j-^t-\^ dt 
fom är en fun(flion af x. När i ftället för dx 
dv i-^t^iidy^ 
lättes defs; varde — , blifver R — 
f tdt 
cn funftion af y. 
Emedan t — y s- - i få år t — iz: , 
sds 
— ■ ~ , och genom fubllitution R z: — 
-j//- - r 
dz.f]'s^- - t fom år en funclion af z. Och 
— z — ' 
emedan 
