1784- ^^^g' Sept. 243 
dylika åkommor , im.ellan paroxyfmerna icke 
/kickelige at bibehålla den trotfande ftålthet, 
fom utgjorde Berferkernas forhateliga caraäer, 
åiven uti iridstider. Däremot, dä Växt-riket 
gitver ofs flera medel at bringa föreftålnings- 
ki*aften uti en fadan breda och ingjuta det 
urfmnigafb öfverdSd^ år jag benägen at tro, 
det Berferkerne haft fig något dylikt rusgif- 
vande äm.ne bekant, hvaraf de betjent lig vid 
forehillande tilfällen, och hvilket de fåfom en 
hemlighet, förvarat nns imellan, pä det icke 
deras aktning hos allmänheten mätte förfva- 
gas genom medlets enfaldighet. 
At Opium kunnat äfladkomma aldeles fam- 
ma verkningar, år hvar och en bekant. Hvad 
man i denna del läfer om invanarne af ön 
Celebes , och deras medelfl opium upvåkta 
urfmnighet dä de gä til flrids, inftåmmeri det 
aidranogafte med nordens fordna Berferkar. 
Hvad Kempfer berättar om det raferi, i hans 
tid icke fållan, pä Java, under namn af Ha- 
muk (a) förofvades , Piyrker fä ofverflödigt 
mojeligheten at med opium tilG^apa Berferkar, 
at Alpini intyg val kan uteiemnas. (b) Men 
då ännu ingen fegelfart pä Levanten kunde 
m.eddela vara förfader detta medel; då ännu 
ingen Allén eller Dillenius utrönt fåttet at 
af 
(a) Am. Exot. Fafc. 3. p. 649. f. Opii deglutiunt bo- 
lum, (jiio intentionis idta exafperntnr^ turbatuv ratio, 
et mfrcenus reddttur anirmis, adeo nt JlriSlo piigione, 
ivifiar tigridum rabidaram in piblicum excurrant, ob- 
r/vi qu):<vis, Jive afnicos , five inimicos tmcidfltnri* 
(b) de Med. Aeg. pag. 121. 
