1784- (^^^^- ^^^^S' S^^P^^ -47 
U nienfkligheten vanhedrande mifsbruk, och 
läledes fvampens nyttjande kring Donau up- 
hört, få år den dock derifrån biifvit kring- 
fpridd med de mer åt norden flyttande och 
f]g deraf ännu betjenande Horder. Och at 
Berferkernas hifloria i vår nord börjas från 
Odins hltkomrr, finner jag icke endaft anta- 
get af dem, fom frambragt all möjelig fanno- 
likhet af forntidens mörka håfder, utan ock 
inftämmande med en inkräktares aifikter, fom 
med en tolft urfmniga menniftor faledes kun- 
de göra (ig fruktad och trygg biand främman- 
de foikflag. Den åra andre Kämpar gjorde fig 
at nedlägga en Berferk, den de anfågo för ea 
iligerningsman, tycks röja, at feden icke va^ 
rit inhemikj och dä denne fvamp, få väl fom 
andra dylika ämnen, i förtid utmärglar men- 
nifi^o- kroppen och gör den ftum famt ofkic- 
kelig, fä torde det föranlätit at inprägla Odins 
grundfats, at i god tid, genom frivillig död, ut* 
för ätteftupor, vandra til Vv^alhall, pä det 
icke åran af de bevifte hjelte-prof mätte för- 
dunklas 5 helft flats-klokheten den tiden for- 
drade^ at en Berferk, fåfom den fråmfte landt- 
vårns-man, anfågs för oöfvervinnelig. 
* * * * * 
FÖR. 
