2/8 1784- Nov, Dec. 
Salpeter borttager likväl ur Flatinan det ämne, 
fom gör den til en metall. Alkali och Svaf- 
vel angripa ej Guldet h^/ar for fig färfl^ilt, dä 
likväl Svafvel-lefver uplofer riet^ det år nog 
för at öfvertyga ofs, at vi ej altid bora dom- 
ma efter analogier, fom fä oita bedragit cfs. 
. Obetydeliga rön gifva ofta fiora upiysnin- 
gar, då man betraktar dem under nya fyne- 
puncler. Denna fanning leder mig at påminna 
om kalkens adhefion vid quartfen uti det van- 
liga murbruket; den Rarka adhefion, h v armed de 
flackar äro fållade, fom kalkvatten lämnar pä 
Glas ochCrylbller; och hvad är denna adheiion 
annat ån en attraftion, fom kommer mycket 
nära til affinitets attradionen. 
Jag fkall ännu anföra en bekant obfervation : 
Quartlcns exiftence uti vatten j där gir ves vat- 
ten, fom fåtta en ften-fl^orpa uti kårlen, och 
Herr Bergman har funnit, at famma fkorpa 
iniichäller y§ö Quarts. Denne berömde Chemi- 
cus förfäkrar fig hafva funnit anda til i gran 
quarts eller Silex pultver i en kanna bruns- 
vatien, det år våi fant, at ften -partiklar utan 
at vara uplöfte, kunnat någon tid fvåfva eller 
limma uti vatten, fedan de en gang genom 
rörelfe blifvit inlkölgde, men at de ej flvulle 
fjunka under llillalläendet, ej en gOng affkiljas 
genom filtrum (ty Audor lämnar ofs ej i tvif- * 
vclsmåi öfver denna omftåndighet) år ej tro- 
ligt 5 och kan jag fåledes ej med Audor anfe 
detta tor en fimpel fufpcniion, underhjelpt af 
parriKlarnes finhet, i fynnerhet fom defs ana- 
lyfe ak delTa vatten vifar mig en myckenhet af 
luft-fyra, förbunden med kalk och hvari^enom 
jag ledes at tro det här ar upiöfning eller affinitet- 
