3©^ J784' O 01, A^ov, Dcc. 
fötternas föränderliga fårg, fom ofta göra rle 
Linnean[l<a underdeiningar vacklande^ nied fle- 
ra, for en togelkånnare , brydfam-e uHaiiighe- 
ter, vittna at detta flåg-te änfiu behitver kon-» 
ftens, pä erfarenhet, grundade bitrnde, ]>eii 
bekante och til jagt aiiir.annafl inÖJvac^e 
is land f Faikan^ i :i v il ken, under fa nvånga ior* 
dublade namn, forekorTimer hos Aucftorerna, 
kan aldrabäft låra en Ornivholog ot med var- 
famhet rikta detta (lägte med. nya Arter, 
En hjelpreda, den man med trygghet hTir 
kan vidtaga, år at, enligt Hr. Erissons i:t- 
flakning, lldlja ör/;-fiägtet från Falkin-na. Men 
Vmner dervid fiera fördelar. pt lädant Aeg 
gillas af Naturen f:elf, fom imellan deffa tvä 
fldgtcr uprättat en miårkelig fl\il;egrfu)s. Man 
bUr ciä i iland rt gifva var H.i/f-Öyj;, (Vultur 
A^bicilla) defs råtta plats, da han likväl nu, 
Uti JLinneanfka upixåliningen , blirvit otjenligc 
nad til Garmirna^ af oriak , at han, for lit 
näi, icke knnnat Hållas under famma-fiågte med 
falkarna, örnarnas vid nåfroten raka och foril 
§t fpetfen krOrvte näbbar utg-jra en fä beAän- 
dig fom vafenteHg Caraicer, tUräckelig at 
d'-in frän Falkarna, hviikas näf, tart in til nlf-. 
hinnan, undfå iin krokning. Herr Archirrer 
LfiNNC har väl icke behagat gilla denna niion^ 
di'ing; men Htllullige nya anlcdnir.gnr gora den 
ej ajlcnait gagnclig, utan ock oumbärlig, h\ li- 
ket jag trodt kunna bevilhs at vår hijVJnfc^ 
en f6r ofrigt fii allman fogel, at jag icke bordt 
fiamltuUa den lör Kongl. Acadeinicii, om icke 
pä denna grund. 
Vi hatve ofs tvennc Rot-foglar bekanta, 
hvilke til alla delar med hvaranira fii noga ofr 
verens-! 
