i8o3^ Febr. Mar t. 15 
uti flora foråndringar och apparenta oordente- 
ligheter innom ganfka korrta afftånd. Ibland 
delFa bi-orfaker vil jag nu endaft nåmna tvån- 
ne de förnåmfta, ncmligcn: Bränningen, och 
det updrefna Vatnets utaf landet hindrade af- 
lopp; eller fom år detfamma, Bottens^ och 
Strandens motfland. 
Med Bränning forflå Sjomån egcnteligen 
de oordenteliga vågor, fom under bläfl gä 
ofver klippor och grunda ftållen i Sjon. Defla 
vågor åro gemenligen högre, ån på djupare 
flållen: frambringa mer fradga och fkum: 
och om klippan år nåra under Vattu-brynct, 
käfta de fåfom en Vatten-konft, en mångd vatten- 
droppar högt up i luften (fe Tab. 1. Fig. l. g. g.) 
Sjön fåges ock brijta på fådana ftållen. Uti 
medelmåttiga fjårdar bryter det fållan på Ste- 
nar och Klippor, fom ligga djupare ån en aln 
. under vatnet: Uti Botnilka Viken fållan på 
Tvä famnars vatten : Men uti ftora Vårlds- 
hafvet har et vandt oga under håftiga Stor- 
mar ibland mårkt Bränningar på klippor, fom 
haft 15 til 20 Famnars vatten öfver fig: Och 
uppå Skeppets ovanliga arbetande och rorelfer 
kan en årfaren Sjöman ibland mårka grund 
på mer ån Hundrade Famnars djup. 
Men uti Oceanen förekommer ock et an- 
nat flag af Bränningar, dem jag kallar Strand- 
bränningar, fom uti Öflerfjon och andra fmå 
Vattu-famlingar åro mindre kånde, och fom 
egcnteligen hora til närvarande åmnc. Det 
ård 
