1803, (ff^n. Febr. Mar t. ' 77 
pä yttre fidan, eller hvad man kallar dorfiim 
Capfulae oth fom altid hos trifligmaticae fva- 
rar mot angulus exteriör f. dorfalis femiiiis. 
De åro fållan tydliga, dock tåmmeligen på 
t. ex. Carex arenaria. På yttre fidan åro de 
oftaft långt mårkligare ån på den inre, famt 
formera dar hos några fpecies t. ex. Heleona- 
fles, glareofa, loliacea m. fl. en impresfio rimas- 
formis under finus oris fom aldeles ej fins på 
inré. Altid lopa futurerna ut i finus oris och 
utgöra föreningen af de tvånne valvler hvaraf 
kapfeln tycks fammanfatt. 
Os Capfulce år den opning i fpitfen fom 
framflåpper fligmata och fom fållan år hel^ 
nåfian altid mer eller mindre tvåklufven. 
Bafis år fåfl fullkomligt direde uti en litea 
foveola på rachis inom fquama. 
Formen af kapfeln år ganll<a fvår att be- 
flåmma lå, att inga Confufioner få rum. Men 
om detta vore möjligt fkulle defs charadlerer 
vara ofvikliga. Émedlertid åro de altid till 
ganfka fior nytta, och alla bemödande for 
defs beflåmmande ganlka fordelaktiga. Naturen 
tyckes med defs form gjort fig fårdeles moda, 
formerat den ganfka olika hos diiferenta arter, 
famt aldrig underkafiat den förändringar bland 
individuer af famma fpecies. Vid defs be- 
flåmmande fordras ej blott uppmårkfamhet på 
långd och bredd, utan fedan deflä åro gifna 
måfte åfven den krok-linea, fom defs änglar 
gora, noga iakttagas. Man måfle dårvid vål 
fivilja 
