i8o3i ^P^' Maj. ^un. 105 
ma och til åfventyrs någon, for ofs ånnu 
okånd ordfak , hvilken foranlåter visfa andra 
djurflag, at vid en vifs tid, oinfiåndigheter 
och behof i otroliga (kärar for-etaga firåck tåg, 
foin merendels föra dem til deras egen under-» 
gång och forlloring, fäfom Fjållmåsfen i Lapp- 
fka fjällen, c) Dufvorna i norra Amerika, rf) 
och Gräshopporna i Levanten. e ) 
Denna egenl]<ap hos visfa flågter ibland 
Djuren torde vara en af de utvågar, afhvil- 
ka Forfynen betjänar fig til at minfka deras 
antal, fcdan dc uppfyldt åndamålet af fin be- 
H 4 flåmmelfe 
c) Vid vifs tid, ofta 20 å 50 ar emellan, fly 
Fjållmosfen ifrån fjällen fkåcktals, då de i 
visfa trouppar til tufende tals rått fram , fafom 
i en linea nedtaga men fmaningom forfkingras , 
dränkas i fjoar och forsfar fom de bjuda til 
at (imma ofver, famt förgås och dödas til flora 
hopar på vågen* V. A. H. 1740 p. 328. 
d) Visfa årstider komma Dufvorna i få forfår- 
liga flcarar, at de bortikymma fölen, göran- 
des mångfalldig fkada på all groda, och trådens 
grenar, h varpå de flå ned, fom ofta brytas af 
den otaliga mängden. Tal om Låckerh. 2 
Del. p. 108. 
i ) H vilkas Uråcktåg förmörka Sol, Måne och 
Stjernor, (Joel 2: v. 10.) och uppäta alt grönt 
och all frukt på tråden, den hagel fkonat, 
och låmna intet det minfta grönt på tråd och 
^ land. 3 Mofeb. 10: v. 15. 
Ödmanns Sami. 2 Fl. p. 7g, 8i» 
