172 1 803, Äpr. Maj. ^un. 
ma och blotta henne. Det vore ockfå orim« 
ligt at annorlunda antaga denna ljufets mo^ 
mentela forn^infkning och forokelfe; eller at 
famma forånderlighet på något fått (kulle här- 
röra ifrån defs urqvedskroppar, h vilka lika- 
fom efter afgjord ofverensftåmmelfe fkulle den 
och den aftonen meddela jorden et forokadt 
fijernljus men deremellan icke, Pet yppar fig 
riemligen med Phoenomenet en ganfka mår?? 
kelig åtfkilnad, få vål til flarkare och fvagarc 
dallring fom mer och mindre fårgbrytning ^ 
hvilken jag hår vid hafskuften tycj^t mig for- 
mårka olika följa dds årstiderne, och vift, 
foregående väderlek, dels ock olika upkom» 
ma fore vifs väderlek och defs omflkiften. Och 
emedan i de afhandlingar, hvilka uptagit an- 
märkta vackra Phoenomén, jag icke funnit 
desfe omftåndigheter vidrörda eller utredda ^ 
vägar jag i ödmjukhet underflålla deras för- 
klaring Kongl, Academiens omprofning. I- 
bland årstiderne vifar fig fållan under hoft- 
månadernas nätter fljernors Scintillation med 
liågon högre glans. Vid den då foregående 
och tilltagande förändring i jordens och luft- 
kretfens temperatur, famt i fynnerhet dåraf, 
at våxtriket mer och mindre ingått i fitt för- 
vandlings och uplosnings tilHånd, blifver luft- 
masfan gemenligen få med ångor belaftad, at 
detta ljufets medium icke kan erhålla någoa 
låmpelig befkaffenhet til detta Phoenomens vack- 
rare frambringande. Stjernhimmelen antager 
dyme* 
