1274 ^8o3y Oä. iVov. Dec. 
dem for afkomlingar af Judar, fom ifrån min* 
dre Afien flyktat till Europa, famt fedan ef- 
terhand blifvit tvuRgne af andre foderifrån 
ankommande Folk-fiag att maka flg till de 
kala Fjåll-byggder, fom de nu bebo. Likafä 
biifver ofelbart låttare att uppkafla ån att be- 
fvara den frågan antingen Lapparne eller Re- 
narne åro ålldre Fjåll-boer, eller om de tilli- 
ka inkommit i Landet? åfvenfom den: om 
tame eller villde Renar åro hvarsannars affo- 
da? Hår faknas all tradition få om det ena 
fom andra. 
2. Lappfka Språket har i vår tid haft 
den åran att anfes fäfom beflågtadt med Ebrai- 
ll^an, Gamla Gothillvan och Ungerlkan. Hu- 
ruvida fådant kan vara fullt bevis for deras 
Judifl^a hårkomft, och beflyrka fannolikheten 
deraf att de varit Sveriges forfie Inbyggare, 
må kånnare af Antiquiteter och Språken ut- 
reda 1). Om flafnings-fåttet år tviftat Audo- 
rerne emellan. Torde hånda att råttvifan åf- 
ven hår någon gång blifvit ofverroftad? At- 
minflonc år del icke otroligt att den renafle 
och 
1) Sedan flera bade döda och lefvande fprak blif- 
vit beflagtade med h varannan, kunde fråga 
väckas om icke FinnQva fpråket åfven kan fa 
anfes fåfom i någon Ikylldikap med det Gre- 
kifl<:a. En lifla på några dusfin af ord, fom 
i bagge fpråken ega likhet med hvarannan, 
blefvo åtminftone icke fvar att upråtta. Hvad 
kan och fkall deraf ilutas? 
