I787* (^^^- F^^^' Mart 5 
tation uti Brunften, uti Kolftybbe eller uti 
Blyerts, fä blifver altid den anförde fatfen rik- 
tig, at Stålet år midt imellan de andr>a tven- 
ne järn^its hufvud- förändringar. 
Men 11 var af fkole vi fäga a t detta medel- 
ftänd beror? Håruti ligger fjelfva hufvud- 
punden af frågan , fä mycket fvårare at afgö- 
ra, fom vi icke kunne utftaka alla grader af 
en mer eller mindre fullkomlig Metallifation , 
eller beftämma alla främmande möjeliga inbland- 
ningar af gröfre art, fäfom orfaker därtil, utan 
mäfte taga den enda fannolika utvägen, fom 
gifves, nämligen : at, fäfom orfak til denna för- 
ändring, anfe och flkjuta fkulden pä nägot af 
de fina flytande luftlika ämnen, fom undgä våra 
finnen, fom länge hafva undandragit fig all 
granfkning och hvilkas egenfl<aper, oaktadt f2 
mänga fina uptäckter, man ännu fom knap- 
paft blifvit varfe. Vår tilflygt härvid beror 
fäledes pä deffa luftartiga ämnens omårkeliga 
ätgärd, och pä den olika myckenhet, hvarmed 
de finnas qvarhållne uti en gifven förenings 
eller til det minlla, pa de nya fammanfättnin- 
gar, fom deffa fina ämnen frambringa genom 
deras inbördes förbindelfe : emedan det är otvif- 
velaktigt, at ingen kropp kan, efter Chemifka 
lagar, undergå förändring, utan at antingen 
få nägot, fom den icke hade förut, eller; at mi- 
fta något ämne, fom tilförene befanns däruti. 
I. Kunne vi nu fäga, at Stål är helt och 
hållet eldens fofter, lå at det endaft och alle- 
naft är eldsmaterien, värmen, eller fjelfva det 
värmande grundämnet, fom uti olika mängd 
fåfter fig vid Järn -jorden och utgör våfendt- 
A 3 ligen 
