I® 1787- c^^^/. Febr, Mart, 
förena med andra bekanta håndelfer, den til- 
ökning uti abfolut- tyngd, fom igenom blot- 
ta hettan äftadkommes , och det til få hög grad, 
fom vM nägra tilfållen blifvit i akt taget. Jag 
talar hår icke om faclana förfök, fom blifvit 
önftåldte pä ganfka fmä förråder och vid hvil- 
ka det fkl ligen fy nes troligt at tyngdens ök- 
ning kan hårleda iig ifrån det lilla fporr til 
Jårn, fom fjelfva kolet hyfer, i fynnerhet dår 
fmåltning (l^er: och faftån Herr Bergman en 
gång funnit en förminfkning af fä når — ^ ^1" 
ier en pro-cent i vigten, fä har han likväl fjelf 
erkänt, at denne ende håndelfe kunnat hårrö- 
ra af någon annan tilfållig orfak. Den namn- 
kunnige Herr Reaumur fåger uttryckeligen 
uti fin fjette Af handling, at fedan han med all 
möjehg noghet vägt ftycken at Svenfkt Jåra 
til tre fl^älpunds tyngd Franfk vigt, befunnos 
de efter flälbrånningen våga 128 gran mer ån 
förut, faftån de blifvit väf rengjorde, h vilket 
gör i det närmafte en tilökning af yy^. Den 
rycktbare Herr Ch. Meyer har likaledes an- 
märkt en ökning i tyngden, dä han omfmålt 
fteyermarker Stål uti koUlybbe: äfven fom Herr 
RiNMAN pä famma fått i akttagit en tilvåxt i 
tyngden af nältan 0,01 på et flycke mjukt 
Järn, fom i)lifvit föråndradt til Stål uti en di- 
gel, hviiken endaft var omgifven med kolfiyhbc 
uti Stål ugnen (Järnets Hilloria 73. n. XVIII.). 
Men den betydligalle erfarenhet, fom vi äge 
i deaa ämne, är den, ibm Herr Grtgnox be- 
llcriivit uti en Arhanciling, luilken han uplålt 
lör Acadeniie Royalc des Sciences^ dtn 8 Jn- 
nii 1782 CJourn. Vhyf V. XX. pag. 195.) och 
hviiken Herr Bulton har nntört uii andra Vo- 
lumen 
