12 1787- c^^'^- 
ti-ictalliferande ämnet, i fjelfva verket icke har 
någon annan grund, ån några flutfatfer, fom 
nan nog halligt och Icfligen gjort i an- 
iedning af det vanliga tilrednings -fåttet och 
til åfventyrs af det dårvid antagne arbetets fort- 
gäng, fom år nödigt för at bringa Järnet til 
detta tilRändj och Tom, emedan det altid fker 
med tilhjelp af eld, har kunnat bringa någon 
pä den tankan, at man därigenom altid inför- 
iifvade och fåftade nya förråder af det bränn- 
bara ämnet. Men vi hafve förut fett, huru 
det fmidiga Järnet förbytes til Stäl igenom Ce- 
mentation uti krita, uti kalk, uti lera, uti 
Fåltfpat: vi hafve äfven inhämtat at Jårn blif- 
ver Stäl, dä det varit inlagdt uti Brunftens 
fvarta kalk, hvilken den rycktbare Herr Schee- 
LE har lårt ofs känna fåfom et åmne, h vilket 
aldrabegårligaft efterföker och antager phlogi- 
fton och fom vi nu mera vete icke vara i 
ftänd at frambringa något phlogiftikt eller bränn- 
bart väfcnde, utan allenaft den fyrliga Elds- 
luften, hvilken Herr Lavoisikr kallat Oxjf- 
gins^ och hvilken i det atfeende fnarare efter 
Stahls grunder borde föra Metailifationen 
tilbaka^ i Hkftänighet med deras lära, fom 
icke antaga eller medgifva något Phlogiflon. 
Härvid ål nyttigt at päminna fig, det lik- 
väl vara jult denna fanima Brunftens kal- 
ken, fom med fm närvaro kraftigt ver- 
kar pä järnet til at blifva Stäl, at det är gan- 
fka fvärt at af de Malmer, fom innehålla den- 
famma, kunna utfmäka och frambringa et fmi- 
åvii och mjukt Jåra utan all inblandning af 
StäL 
Denna 
