30 
1787* of^''^' P^^^^ ^^^^'t* 
Flere utvägar gifvas, pä hvilka man kan 
forefiålia fig, huru Blyertfcn verkar pä Järnet, 
endaft i anieende pä den toråndrlng, foni den 
aF iig fjelf bibringar det famnja. Det år mo- 
jeligt at Biyertfen, på faniina fått, fom des nå- 
ra flågtinge kolet, tager til fig en deJ af elds- 
luften, fom var förenad med någon vifs myc- 
kenhet af Järn-jorden, och pä det f:ttet gor 
nietallifationen tullkomUgare och jåmnare öf- 
ver hela maffan. Däremot har Herr Lowitz 
upt.ickt at kolaktiga åmnen harva den egenila- 
pen at åfven pä våta vågen förtaga den ved- 
brända oljan, hvilken vi icke kunne tilegna 
eller anfe tor något annat ån nårvareifen ai et 
eldfaft brännbart våfende. Om det år fant, ac 
Järnet bor, för at bUfva Stål, förlora nägot 
at htt Fhiogifton, fåfom Herr BePxGman för- 
menar, och fåfom de erhållne myckenheter af 
brännbar luft utur deffa ohka Jårnforter gitva 
til- 
hvarken okar eller minfkar lin tyngd, och de, Tom 
cementera Tackjärn , forfikra, at det förlorar myc- 
ket i vigcen. Men des egna erfarenhet ar enlrgare 
med de Forfok , hviika jag anfört- 1 detta affeen- 
de har Han funnit at 72 gran Jårn undfå under 
bränningen en tilokning af 3 gran, och at 1443 
gran Tackjärn däninder biifvit 6 gran tyngre, l^cc 
tvckes at nsgra utllag af Herr Priestleys for- 
fök gifva tilk^nna, at det Tackjärn, fom vid Bir- 
mingham nyttjas vid Cementations - arbeten , år af 
det llags Tackjärn, fom kallas hvitt eller ätminfro- 
ne Ijnsgrått; ty mörkgrått TuckjSrn har af fig Ijelf 
den egenfkapen at inta fila lig, at kunna borras och 
bojas til en vifs grad : det gifver rckfå en ftcrre 
invckenliet Blyerts och kan faledes hvarken vara 
l^kickligare til Yamma förädling ej helier iika myc- 
ket ioroka fiii tyngd. 
