1787- Fehn Mart. 39 
deliga luftens myckenhet enfam, fom fafl: me- 
ra på den brännbara lämning , fom qvarblef ef- 
ter uplösningarna, och pä fjelfva arbets-fätten , 
h varigenom deffa olika Jårn-flag upkomma, 
och hvaraf fölgde, at Tackjärnet blef rikaft pä 
Phlogiflon , därnäll Stälet och Stångjärnet fat- 
tigaft därpå. Denna fkiljaktighet blef uti Järn- 
Hiftorien (§. §. 220, 227, 231..) på det fättet 
bilagd, at Stångjärnet förmodeligen innehåller 
ftörre förråd af et finare och enklare phlogi» 
fton, fädant fom fordras til at frambringa bränn- 
bar luft, men at Stålet och Tackjärnet lika- 
fullt med fkäl kunna pSlläs vara rikare pä 
brännbart ämne, om icke af det renare flaget, 
i hvilket de dock icke lämna Stångjärnet få 
mycket långt framfor fig, dock likväl af et 
gröfre flag, fådan fom Blyertfen, hvilken til- 
lika däruti ingår. Dä det förra eller finare 
Phlogifton ökes eller blir enfamt rådande, fä 
tiltager Järnets fvärfmälthet, hvadan Stångjär- 
net år obenägnaft därtil; men dä det lednarc 
ymnigare tilkommer, lättas i famma mon fmält- 
barheten, fäfom Stälet och Tackjärnet ögon- 
fl^enligen utvifa. Dock går detta fednare för- 
hållande icke öfver en vifs gräns, ty om för- 
mycket Blyerts tilkommer, fä minfkas icke al- 
lenaft fmältbarheten, utan Järnet blir ock 
mera likt en Torrftensmaini än en Metall (Jär- 
nets Hiftoria 265.). Uti den anförde be- 
rättelfen äro redan några bevis därtil gifnc 
och uti en annan , fom til famma ändamål nu 
år under händer, torde blifva tilfälle at näi- 
mare utlåta fig i detta ämne, i fynnerhet fom 
Jårnmalmerne däruti komma at utgöra före- 
målet. 
C 4 Då 
