50 1787' Mart. 
hogft up, en vifs tyngd flyttes en gifven di- 
Itance från ena åt andra fidan; fä fär Skeppet 
dåraf lika ftor krängning. H. S. B. 
Men torde hända, at ej alla genom denna 
Demonftration finna fig ofvertygade om fa- 
kens riktighet; jag vill dårfore äfven genom et 
Experiment vifa det famma. 
Fig, 2. Man låter göra en liten låda eller 
pråm AC, omkring r8 til 20 tum lång, 9 til 10 
tum bred och 4 tum djup. Pä båda lidor af 
ladan fättes 2:ne upftändare DF, CE: imeilan 
deffa lägges et par hyllor H och G parallelt 
med lådans botten AB. Midt pä botten göres 
et märke I, likaledes pä hyllorna märken K, L, 
lodrätt öfver I. Pä lika diftancer eiter behag 
från I, K, L, fättes märken M, N, O. Man 
låter gjuta 3:ne blylod, til tyngd aldeles lika 
hvarannan. Deffa blylod placeras midt i lådan 
på fina ftälien I, K, L, at deras m.edellinier kom- 
ma accurat öfver de marken, fom flå pä hyl- 
iorpa. Pråmen med fina tyngder fättes i vat- 
net; och i fall den lutar ät endera fidan, hjel- 
pes det med någon motfvarande tyngd, at den 
itär uprått. Flytt lodet frän I til AI , fä får 
pråmen dåraf en lutning, til exempel tio gra- 
der. Flytt detta lodet åter til litt förra iiålic, 
och gor lika fädana flyttningar med de andra 
loden, hvar för figj fä fl^al man finna, at prå- 
men fäx vid hvardera händeifen lika kräng- 
ning. 
Således har man 2:ne bevis p§ denna fa- 
kens riktighet, et Theorctifla och et Pradifl%t. 
Jag har varit fii mycket mera mån om at 
fä detta bevis begripligt, fom nåihn ingen 
Sju- 
