74 1787- (^^^^- 
lan träffas af mer än 3 quarters diameter. At 
deffa tråd ej nedfallit ifrån omliggande berg, 
fynes tydligen dåraf, at rötterne åro orden- 
teVigQn fåRade i botnenj utan år fåkert, at 
jord-ytan fånkt fig, hvar efter tråden i vattu- 
brynet fmåningom afruttnat. At de ej blitvit 
athuggne finnes af ojåmnheterna bäde på llub- 
bar och lågor. Sjöns utlopp vid Torpet Lund- 
hyttan, är förfedt med håll- dam, h varigenom 
vatnet updäm.mes til den nedantöre belågne 
Wåiterby Masugns behof. Dä vatnet år af- 
tappadt och vid ftranderna på fomdiga iiåiien 
uttorkadt, pläga de kringboende upbryta och 
til torrved använda delTa rötter och lågor. 
Om fättet huru jord-ytan bUfvit fånkt och 
ljön formerad, torde jag fä yttra mina tankar. 
Pä vid pafs f mils afftand ifrån fjons nor- 
ra ända, aro ftore moffar belägne, fom dock 
nu hafva fitt betydhgalle utlopp ät fniä fjöar i 
Lerbäcks focken. En obetydlig rännil går 
endaft om vårtiden itrån dem, förbi torpet 
Backabygget, til Holmfjon. Denne rännil tor- 
de fordom liafva varit ftörrc och moffarnes en- 
da utlopp, famt fåledes undergråft den imellan 
bergen liggande fl^ogstrakt. Då ytan fmånin- 
gom börjat ljunka, tyckes den hafva tiltåpt An 
vid Backabygget, hvarigenom vatnet ifrån moi- 
farna blifvit tvunget, at fornicra det nu varan- 
de utloppet, til de omtalte fjöar i Lerbäcks 
Socken. 
