^6 i?87' ^P^^ ^^J' <^^^^^^ 
forderf, och hvarom jag nu fär åran at aflem- 
na beråttelfe. 
Ryttaren Peter Jofur vid Smalands Ca« 
vallerie, och Krångshults Rufthåll i Byarums 
Socken, emot 30 är gammal, har nägra är kla- 
gat öfver en fvag mage, fpånning ötver bro- 
ftet och fkuldrorna, och at maten med fvärig- 
het kommit neder i magen; utan en trångfel 
har känts midt för maggropen, fä at han al- 
tid nödgats taga ganfka fmä tuggor i fonder, 
och dem med något tunt beledfaga, dårefl ej 
maten ftrax fkulle gå tilbaka, fom den ändock 
oftart: gjort, då mycken flem-upharkling med- 
folgt. Han har i all fin tid fort en ganfka 
nykter och återhållen lefnad, vifste icke af nä- 
gra forutgängna fjukdomar, eller någon fårde- 
les tilfällighet, fom kunnat honom härtil di- 
fponera, utom det, at dä hänför flera är tilbaka 
var Trofsdrång, blef han ofta mycket förkyld, 
däraf han trodde magen vara förfvagad. 
Sedan Maji månad 1786 hade denna fvärig- 
het i matftrupen med varken betydehgare til- 
tagit, h vårföre han til hullet blef alt mer och 
mer afmagrad, orkeslös til krafterna och gulblek 
til hyn. Han har icke mindre, ån Allmogen i 
allmänhet, fökt omkring i flera trackter hos de 
få kallade kloke, och förgåfves mattat fina kle- 
na viJkor, då i Januarii manad 1787 Ruflhållar- 
ne införde denne fjukling til mig, begäran- 
de at fä honom pä Lazarettet intagen, at un- 
dergå alla möjeliga förfök til hjelp. Jag kun- 
de nog af mannens utmärgling , fnabba och 
iåga puls, och et fä långe tiltagande fel, finna 
des obotelighet 3 men blotta förmanen at fram- 
deles 
