jTiometer fallit eller ftigitj hufvud-frågan år at 
veta, om han fallit eller ftigit j det år, om Qyick- 
filfret rört fig, eller icke. Och detta år långt 
iåttare at mårkaj ån at beftämma fjelfva måttet 
af des fallande eller ftigande. Aldra låttall år 
det at märka i det fallet, då Qyickfilfret forft 
ftod midt emot et ftrek pä Scalan, och fedan 
icke pafTade emot någon grad, utan ftod midt 
imellan. Men nu til fjelfva förföken. 
§. 3. 
Låt därfore DH (Tab. VI. Fig. i.) vara So- 
lens ljus i mitt mörka rum, infläpt genom cir- 
kelrunda opningen D, hvars Diameter, i De- 
cimaler af Svenfl^ Decimal -Tum räknad, år 
rr o, 365 EFG föreftåller et Prifma af Glas, 
hvars brytnings -vinkel EFG år = 62^, 40', 
famt des Axel vinkelrät mot Ljus-penfeln DH 
och tillika parallel med Horizonten. Afftän- 
det DH från D var i förfta förföket = i, 4 
Svenfk Fot. Sä i detta, fom i alla följande 
förfök, vred jag Prifmen, enligt Newtons fö- 
refkrift, helt fackta fram och tilbaka, tiis det 
färgade ^peHnim PQ^, fom bildades af de utgå- 
ende flrälarne, ftod juft i vändningen imellan 
fitt ftigande och fallande, och i den ftållningen 
liftade jag Prifmen. Spelrum PQ^lät jag falla 
pä en med hvitt papper öfverdragen Tafla, 
lom, medelft et rörligt Stativ, kunde flyttas, 
höjas och fänkas. Taflans plan var vinkelrät 
mot medlerfta fträlen KR, h vilkens längd var 
= 10,6 Sv. Fot. Längden af Speärum PQ^var 
=: 4, 7 Sv, Tum, och bredden n i, 5, half- 
fkuggan inberåknad. At nu med beqvåmlig- 
het kuuna hilla Thermometer- kulorna dåruti. 
La flog 
