ijz 1787. ^ul Aug, Scpt. 
terminerad. Men mitt Prifma var for litet at 
kunna upfånga en Stråi-penfel, lom något mår- 
kelic^t utvidgat fig. J?.g lät väl förfårdiga mig 
et itort Prifma ar 3 Spegel-glas-fkifvor, hvilket 
jag tyllde med vatcen. ibm jag mättat med 
falt, tor at oka des brytnings -förmåga. Jag 
fatte det famma långt neder, för at öka af- 
fiåndet DH. Men dä föll ^pecirum på golfvet, 
i et ahlånd från Prifma, fom var mindre ån det 
råtta KR, och gjorde flledes alt om intet; til 
förtigande, at dyli:vä Prismer hafva ganfka mån- 
ga andra ölägenheter, än mindre brytnings- 
förmåga, fom fåtta dem långt under Glas- 
prismer. 
6. 
Af hvad anfördt år, tyckes vara i hogfta 
grad fannolikt, at alla färgorna i Solens ljus, hafva 
hvar för lig värme, och at icke deras förening 
år nödvändig, för at åftadkomma denna ver- 
kan. Jag vii blott päftå , at det år ganfki fan- 
nolikt j ty af många fcrfök bor icke göras et 
helt Syftém. Saken fordrar m.era förfök, me- 
ra underfökning. Imedlertid har jag härmed 
velat upgifva anfialterna och handgrepen där- 
til, pä det de, fom åro hugade för dylika un- 
derfökningar, icke mätte börja med viulyftiga 
och onödiga omvägar. 
Tager man nu för afgjordt, at enkla färgor- 
na i Solens ljus äga värme, fa fluter man med 
vifshet, at de böra kunna antända eld, om de 
noga concentreras j ehuru vi icke åro i ftänd, 
at (ä i llort och med lå vidlyftiga anftalter an- 
hålla förfök, at vi kunne vifa veikligheten 
häraf. Huru lliulle nu en Ödan eld fe ut, 
