1787- c^^^- ^^^S^ ^09 
våte pS denna kropps-del. Men når jag nä- 
gon gång fångat modren med ungarna, hvil- 
ket iätef fig gora med iäck och därtil inrätta- 
de nåt, har jag haft det nöjet at fe en och 
annan nog fpåd unge kunna bhfva vid Hf. De- 
ras förlta foda har dä biifvit hämtad af In- 
feder, färdeles fvartm yrors agg, dem de myc- 
ket ålllia. Men fedan hafva de fmåningom vånt 
fig at åta fmultron, blåbår, hallon, lingon och 
enbär. Åfven vira röda vinbår utgöra för 
dem en tjenlig och angenäm fpis. 
Mine fullvåxte Tjäder -foglar födde jag med 
all flags fåd. De höllo åfven til godo tall- 
och gran -barr, enbär, famt knopp af Al, björk 
och haffel, under de årstider, dä ISdana äm- 
nen vanka. 
Anmärknings om det i Carlscrona Stud be- 
finteliga F ätten ^ famt hvilke Sjiikdomar 
där af fy nas leda fitt urfprung; 
af 
ARVID FAXE. 
HHil lifvets beftänd fordras föda af mat och 
drycks at erfåtta det, fom genom excretio- 
ner och utdunftning, efter våre kroppars be- 
ftaffenhet, afgår, h vilken bör vara fidan, at 
des verkan icke åftadkommer någon oreda uti 
kropps delarnes förrättningar, hvarifrän fjukdo- 
niar leda fitt urfprung. 
Det är en färfkild lära, fom talar om födo- 
ämnens egenfkap ooh verkan > huru en del an- 
O vändes 
