±36 i787- (^^^- ^^S' S^pt^ 
arbete, fi varefter det", med ens, kändes Ufléft 
och dödt Jiggandc fåfom en tyngd. Nu förlt 
började modren egenteligen kånna fina egna 
plågor, och hade ej annat medel at i fin Sngeft 
tilgripa, ån fot mjölk, hvaraf hon drack fä 
mycket hon nånfin förmådde. Imedlertid ut- 
bredde fig giftet öfver hela kroppen, med out- 
fägelig pläga, ångllan, qvaf, hvartil kom yrfel, 
kall fvett, ömfevis kånflolöshet, .och en in- 
värtes brand, den hon fager fig icke kunna 
uttrycka eller med någon känd plåga jämföra. 
Svullnaden fteg til all den högd huden kunde 
medgifva, utan at fönderbrifla. Anfigtet för- 
lorade all mennifko- hkhet och låpparne hade 
3 tums tjocklek. Hela kroppen IVartnade, at 
den ömkansvårda Huftrun liknade nåflan en, 
Negrinna. Emot aftonen, dä folket hemkom, 
nyttjades Tobaksolja pä (aret. Et medel, det 
Allmogen hår anfer för et Specificum emot 
ormbett 3 fom ock vcrkeligen vifar nytta^ och 
hos Bondfolket år fnaraft til hands. Men gif- 
tet hade redan fä vida huanit, at ingen lindring 
dåraf förfpordes. Mannen företog dä Scarifi- 
cation med en rakeknif, men ehuru en grum- 
lig fvart blod utflöt, var den dock icke tilråck- 
lig at märkeligt afFöra et vida hunnet gift. 
Erter Hultruns enträgna paftäende, under de 
fkiften hon hade någon fansning, iörråttades 
en ftark åderlåtning, hvarefter nrlgon lindring 
inföll. Vid fmårtans äterkomft, förnyades åder- 
lätningen, dä ockfä ordentelige barnfangs-vår- 
kar infunno fig och modren förlölies från 
det döda foftret, fom fanns éfveralt fvart el- 
ler blyfårgadt, famt i anfigtet lika otormligt af 
fvullnad iom modren. Naturen lick nu en rty 
ut\ ig 
