1782. ^^uL Aug, Sept 179 
tig förbättring uti Byalag, enar en gång ofver- 
tygelfen hunnit blifva la ailmån, att någon vifs 
del af Byamån den åfer. 
Til att verka fådan ofvertygelfe, forfla icke 
några främmande länders exempel, hafteligen 
i akt tagne under nägon utrikes refa, och lika 
losligen anförde uti Itrö-fkrifter : icke heller de 
fagrafte uträkningar af oforfokta Landbruks- 
ållkare: icke ens et eller annat lyckligt ron 
och förfok uti fmätt. Utan hår måfte fleré 
och kunnige landmån, fom fjelfve drifva de« 
ras jordbruk, i flera år å rad, dermed oaf bru- 
tet iörfoka, noga antekna och uprigtigt kun- 
göra utflagén, til at fä mycket fortare utbreda 
en god fak, ån fom med blotta efterdömet 1 
nåjden fl^e kunde: hvilket icke heller fimlle fe- 
la i långden, dar de forfokande, genom mån- 
ga års rönt vinning, fjelfve ftadgades i det bc- 
flut, at gora deraf flåndigt bruk. 
§. 3. Detta fått at utröna fanningen i en 
fä vigtig fak ^ fynes icke hafva ånnu blifvit 
brukadt af någon enda bland våra hushållhings- 
lårare, fom fkrifvit dels förakteligen om vår 
åkerjords trägna hvila, dels prågtigt om den 
förmycklade afkaftning, fom den fammas iri" 
delande i flera årgänger, fkulle ofs tilfkynda. 
Ja, fjelfve den år 1756 val belönte Svenfl^e 
Land-Hushållaren (^), ehuru han ä titul-bla- 
det lofvar idel förfarenheter , och ehuru flugt 
han fkrifver och calculerar öfver äkrens inde- 
lande 
(*) Framledne Öf /erRe-Lieut. C. G. Boyes Bok: 
Den Forfarne och Vålofvade Svenike Land-Hus- 
hållaren, utg, Stockholn^ 1756/ 
