1782. ffuL Atig, Sep. 191 
-ges i trådd jord och glefare, men andra hälf- 
ten i jord, fom nyfs burit och derfore mäfte 
befås tätare: icke til förtigande, att vår-fådet, 
fom dä intager lika flor vidd med hoft-fädet, 
altid drager mindre jord eller mer utfådej Och 
åfven derfore gifver mindre mot det utfädda 
tunnetalet. 1 fjerdings- trädet äter år det f af 
den bårande jorden, fom på nåftnämnde fått år 
i undervigt, och | allenaft fom, efter et års 
hvila, bhfvit tunnare befådd och gifvit ftarka- 
re afkaftning, emot utfädet räknad. 
§. 13. Det är märkvärdigt, att rågen varit 
måit gifvande, under det tredings-trådet bru- 
kades, och per medium inemot I3:de kornet, 
nämligen 12 : något mindre näml. 12 J de 
ären tjerdings-trädet hår fortfattes ; och minft, 
det är, 11 f med vanhga trädet. Detta borde 
ock fä vara, enligt planen j ty dä ej mer än | 
af all Gardfens åker årligen tråddes , och är- 
nades att därefter bära i 3 är å rad, utan an- 
nan ans än bara korande och harfvandej få 
blef famma J:del dä fkott och omlagad med fä- 
dan utomordentlig flit, fom man under van- 
ligt träde knappt hinner alla år använda pä 
bara hvetedandet: hvartil ock kom mitt ifriga 
bemödande, att fämedelft främja framgången af 
et forfök, fom icke kunde hällas doilt, utan 
väckte hela ortens upmärkfamhet och hvarje- 
handa omdömen. 
Att räg-fådet varit mera gifvande med tre- 
dings- än med fjerdings -trädet , var ock en 
nödvändighet, fä vida all rågen i det förra 
våxte på hvild jord, men i det fenare gemen- 
ligen någon del af rågen fäddes i hvete-gärdet, 
N 4 ('§• 7-) 
