TUS Atricilla, men ritningen Tab. 22. .%. 2. i 
fynnerhet under kåken, vilar, att den år fam- 
ma Sterna Cafpia, föm vår Skrånmäfe. 
Befkrifningen af mitt Exemplar år fä öfv^r- 
ensftåmmande med Herr Lepechins, att den 
fynes vara en blott öfverfåttning. Den enda 
flailnad, fom jag kunnat märka ^ år, att det 
hogft blodröda nåfvet pä min Skrånmäs blir 
mörkare emot fpitfen? famtatt den fvarta iiäc- 
ken eile;; calotten ej har några hvita prickar, 
hviiken omftåndighetj enligt Herr Pallas's an- 
märkning, hårrör af äldren. Nedre kåkens 
vinkel, fom pä denna Tårna år något utmärkt, 
år båttre uttryckt pi Herr Pallas's än pä Hr 
I^EPECHiNS ritning.. 
For öfrigt gSr en hvit lora til ögat. Nac- 
kens glånfende fvårta utfträcker lig tii ögat och 
låmnar undra ögnebrynen hvit. Brofi och 
mage åro fiifverhvite. Bryggen knapt ftötande 
pä ijusgrätto Vingarne oivanpä ljusgrå. De 
långe Viv.gfjädrar nägot upbögde, nåflan fal- 
cati, gra, men emot fpitfen fvartaktlge famt 
glånfande. Vingar ne f undre täckfjädrar ' hvite, 
Stjerten hvit och korrt. Dimenfionerne in- 
ftåmma med Herr Lepechins. Fotteme fvar- 
te. Bak-tän ledig. Simm- hinnan aldeles ej 
utrundad, utan full, näftan fäfom pä Anas. 
Prof. Pallas anfer denna Tärnas ftorlek 
enfam afgöra fkilnaden frän de öfriga Tärnor. 
Hans fullt lyckte fötter, korrta iijert, fom til- 
lika år hel och hällen ii vit, famt ljufa färg, 
fkiijer honom defsutom tydeligen frän Stmta 
hiriindo. 
Hans carader blifver fäledes. 
Sterna 
