2gz 178^. Nov, Dec. 
net ätminftone pa en alns djup. Detta kan 
lått verkftållas med en tom conus af fint Sili- 
ver eller rent Tenn, hvars topp, fom kom- 
mer at våndas ned, bor vara något afhuggen 
och forfedd med en lucka, fom pä fit gäng- 
järn öpnar fig in ät, dä conen föres ned i vatt- 
net, men tilfluter fig åter af vattnets tyngd, fä 
fnart den dragés up. Fåftes denna conus vid 
et tilråckligen långt tråfkaft, fä kan utan mö- 
da vatten hämtas pä hvad djup fom behagas. 
När conus upkommit, fättes toppen öfver gla- 
fet och luckan updrages genom en fin ftältråd, 
fom deruti år fåftad och fä läng, at den räc- 
ker litet utom öfre brädden. Jag nämner det- 
ta for dem , fom vilja draga all mojelig nytta 
af vattnets kyla och hepatilba hällt, men tvif- 
iar derfore icke, at ju vattnet med fördel af- 
ven kan drickas, pä vanligt fått uphåmtadt. 
Detta vattnet mäfte for ofrigt vara gavjka. 
Utt ^ men fom jag icke hade hydroftatifk väg- 
balk med mig, kunde fpecifica tyngden ej no- 
ga determineras. En kanna mätt och vägd 
noga, fom möjligt kan vara, utan enkom in- 
ftrumenter, vägde 194 lod. 
§. 4. Genom tjenliga forfök befinnes vatt- 
net hålla tvä flycktiga ämnen , Luftfyva och 
Hcpatijk luft , famt defsutom J^im uplojl i luft- 
fyra , litet Kalk förenad med falt fy ra , några 
näftan omärkliga fmulor Kokfalt och något 
Extra Slivujn mucilaginofiim. 
Luftfyran märkes ej genom fmaken, men 
både kalkvatten, och fullkomligen blå Lakmus- 
tinclur med vatten, röja den famma. Defs 
mängd pä kannan hinner dock knapt til 6 
cubik-tum. 
Hepa- 
