1782. 0&. Nov. Dec, 
fig ien fittjande ftållning. Af denna goda an- 
ledning upmuntrades hon at med tälamod och 
ftåndaktighet uthärda curen. Man iiptänkte 
for henne det ena ombyte af tidsfordrit efter 
det andra , och muntre vänners befök och 
glam bortledde ätankan ifrån det obehageliga. 
Vi rkonade henne i det mäfta ifrån befvårliga 
intagningar af medicamenter. Hon drack al- 
lenait om mornarne ftundom korfvel - vafsla , 
ilundom fpenvarm mjölk ifrån fma koer, hvil- 
ken ock dagen öfver utgjorde hennes dryck , 
fedan hon med Seltzer eller annat vatten blif- 
vit utfpådd. Innan jul hant kumma, var hon 
fä mycket förbättrad, atall.a^ fom befoK te hen- 
ne, hade fulla il;ål til at fågna lig öfver hen- 
nes vederfående., ifynnerhet hade vi, fom Lä- 
kare, all anledning til godt hopp om hennes 
verkeliga förbättring, af det febern harie faktat 
fig , pulfen blifvit mera iångfam och naturlig, 
och upholtningen hade fä aftagit, at föga pä 
dygnet uphoftades. Benfvullnaden hade mäft 
förgått, diarrhéen i det målla uphört, och an- 
detåppan få förfvunnit, at de flefte kuddar vo- 
ro bortlagde. Hon hade ock nu god matlull. 
Efter Jul fingo vi et annat bekymmer, i det 
båda hennes ögon anfenJigen rodnade och in- 
flammerades. Orfaken dertil kunde icke hår- 
ledas ifrån något drag, emedan hennes rum 
var , fåfbm ofvanföre nämndes , i möjeligafte 
måtto dragfritt. Men jag har hos alla , fom un- 
dergått fähus -curen, dem jag dels fjelf fedt, 
dels hört om.talas , altid funnit och hört ögo- 
nen omlider rodna , och det anfer jag fåfom 
en päfölgd af den i fähufet varande ymnighet 
af ammoniacalifka ångor. Hos denna Fru för-- 
drefs 
