104 I78i- ^pr. Maj.^^un. 
fkrika, dä ungarne ftrax veta gömma fig. Det 
flog mig pä detta fåttet aldrig felt, at genom 
hans tecken finna igen dem. Ju närmare jag 
nalkades det ftåilet, dår de voro, ju oroligare 
bief han, och ju mer begynte han ll:rika. 
Ibland händer ock, at han gör andra fmä 
foglar den åran, at varaderas vaktmåftare. Jag 
har fedt honom med lika trohet vakta ungar* 
na af Svenika Canarie -foglar {Loxia Chlorh), 
Når ungarne åro aideles fullfjädrade och 
kunna väl flyga, fom ej händer, torr ån vid 
pafs en manad efter fedan de gätt ur boet, be- 
gynner hannen på at tyftna, han vaktar dem 
ej mier, och hela famillen bereder fig ändteii- 
gen at lemxua fältet och intaga fkogen. 
Nu tilftundar deras jagnings -tid. Sä län- 
ge ungarne åro fmä, och ej kunna föda lig 
fjelfva, har jag aldrig fedt hannen eller honan 
taga fm-å foglar, ehuru noga akt jag gifvit der- 
pä, mindre at de nägonlin fört någon del af 
rofvet til ungarna i boet, fom H:r Buffon fä- 
ger. Jag år ock nälfan öivertygad , at deras 
föda mer beltår af malk-ar och Infeder, ån a£ 
rof. Jag har ej mer än en enda gäng fedt La- 
nius taga en liten fögel och flyga bart dermed. 
I AuguRi manad tyftna och förfvinna nä- 
ftan alla foglar. Större delen fläppa dä lina 
fjädrar och äro fjuke. Jag vet ej, om delTe 
foglar da äfven äro fjuke; men det år viiTc, 
at man har ganika f\arr, at dä fa fe någon 
af dem. 
Huru tidigt afrefan l^kcr om Höften, vet 
jag ej. H;r Buffon berättar, at det fl\er i Sep- 
tern- 
