I78i. ^^j^ c^^^^* in 
Wallerius och Bergman, jämte ätfkiliige an- 
dre, antagit fåfom en nödvändig fölgd at falt- 
particlarnas ilorre egenteiiga tyngd, ån vatnets, 
hvaruti de åro uplöfte. Härvid märkes , at 
faft ån falt, uplöft i vatten, fmäningonx fKulle 
fänka fig til bottnen, når det lemnas orubbadt, 
fä at foiutionen, uti et och famma karl, efter 
någon tids förlopp, fkulle finnas vara fvagare 
ofverft och Itarkare vid bottnen; fä kan deraf 
ej något fluta's til förhållandet uti ftora verlds- 
hafvet: emedan vatnet där, ätminftone på flera 
hundrade famnars djup, år uti Händig rörelfe, 
hvartil flere orfaker fammanllåmma, fäfom Ebb 
och Flod, ftrom-drag, åt ven på anfenligt djup, 
famt väder och vindar. Utom defs, torde Salt- 
particiarne med Oceanens vatten, iåfom deras 
råtta matrix, urfprungligen vara något närma- 
re och båttre förenade, ån fedan de en eller 
flera gånger blir vit cryfialli Terade, och derpå ä 
nyo uplofas uti frifkt vatten. Men jämte det 
Hydroftatifke lagarne gynna fatfen om et tyn- 
gre botten-vatten, åberopas åfven Grefve Mar- 
siLLis och andras f erfarenhet i denna fak. 
Gref Marsilli berättar, at han uti Conflanti- 
nopeis Sund funnit det undra vatnets egente- 
iiga tyngd förhälla fig . til det öfras, fom 72 til 
62. Denna obfervation år af enahanda befkaf- 
fenhet med K:r Profefforen Wilckes uti Öre- 
fund, hvaråft förhållandet, den lO Aug. 1770, 
imelian det undra och öfra vatnet, var fom 
10189 til IG047 Bagge åro gjorda uti Sund » 
imeilan tvånne olika ftlta vatten - famiingar , 
fom ömfom ftromma fram och äter, och får 
H 4 man 
*) Kongl. Vetenfk, Acad. Handl. for är 1771. pag. 6.5. 
